|
|
T-34 byl sovětský střední tank vyvinutý na přelomu 30. a 40. let 20. století, který měl zásadní a trvalý dopad na konstrukci tanků. V době svého vzniku v roce 1940 byl podle amerického autora Stevena Zalogy nejlepším středním tankem na světě. Disponoval bezprecedentní kombinací palebné síly, mobility, ochrany a robustnosti. Jeho rychlopalný tankový kanón ráže 76,2 mm poskytoval podstatně vyšší palebnou sílu než měly některé konstrukce jeho současníků, zatímco jeho šikmým pancéřováním jen obtížně pronikaly nejmodernější protitankovými zbraněmi. Když se v roce 1941 poprvé objevil, označil ho německý generál Paul Ludwig Ewald von Kleist za „nejlepší tank na světě“ a Heinz Guderian potvrdil „obrovskou nadřazenost“ T-34 nad stávajícími německými obrněnci té doby. Ačkoli byla jeho výzbroj i ochrana později v průběhu války překonána, často je zmiňován jako nejúčinnější a nejvlivnější tanková konstrukce druhé světové války.
T-34 byl během druhé světové války základem sovětských obrněných sil. Jeho konstrukce dovolovala nepřetržité vylepšování pro vyvíjející se potřeby východní fronty: změny byly prvních několik let spíše dílčí a nepříliš výrazné, skutečně zásadní proměnou prošel tank až v roce 1944 zavedením varianty T-34/85. Vylepšování výrobních metod rovněž umožnilo rychlejší a levnější produkci. Sovětský průmysl nakonec vyrobil více než 80 000 ks tanku T-34 všech variant, což umožnilo stále větší počet nasazovaných tanků s postupující válkou, navzdory ztrátě desítek tisíc tanků v boji proti německému Wehrmachtu. U Rudé armády nahradil mnoho lehkých a středních tanků a stal se nejvíce vyráběným tankem války, stejně tak je druhým nejvíce vyráběným tankem všech dob (po nástupci, sérii T-54/55). Při ztrátě 44 900 kusů během války také utrpěl největší tankové ztráty všech dob. Jeho vývoj přímo vedl k sériím tanků T-54 a T-55, které se postupně vyvinuly do pozdějších typů T-62, T-72 a T-90, které tvoří obrněné jádro mnoha moderních armád. Varianty T-34 byly po druhé světové válce široce vyváženy a dokonce ještě okolo roku 2010 došlo k omezenému nasazení na frontě v několika rozvojových zemích.
V roce 1939 byly nejpočetnějšími sovětskými modely tank T-26 a řada rychlých tanků BT. T-26 byl pomalý tank navržený tak, aby držel krok s pěchotou. Tanky BT byly jezdecké tanky: lehké a rychle se pohybující, určené k bojovým manévrům. Oba typy představovaly sovětský vývoj zahraničních konstrukcí z počátku 30. let; T-26 byl založen na britském tanku Vickers 6-Ton a tanky BT vycházely z tanku M1930 amerického konstruktéra Johna Waltera Christieho.
Počátky vývoje tanku T-34 spadají do roku 1937, kdy CHTZ (Charkovskij tankovyj zavod) obdržel zakázku na tank, jenž by měl nahradit tanky řady BT. Šéfkonstruktér Michail Koškin byl svými nadřízenými podrobně instruován, že se hledá nový kolopásový tank, nicméně vědom si konstrukčních omezení tohoto typu vypracoval kromě něj (A-20) i variantu s čistě pásovým podvozkem, kterou nazval A-32. V roce 1938 demonstroval obě konstrukce před výborem Rady obrany SSSR, přičemž varianta A-32 byla okamžitě odsouzena veliteli Rudé armády, maršály Vorošilovem a Kulikem. Zejména Kulik prý běsnil, že si konstruktér vůbec dovolil nějakou nekolopásovou variantu nabídnout a doprovodil svůj příkrý odsudek koncepce pásového tanku „odbornými dobrozdáními a doktrínami“, které by skuteční odborníci na tankovou techniku odmítli. Stalin však k obecnému překvapení rozhodl, že postaveny a připuštěny ke zkouškám budou oba prototypy. Vývoj tanku A-32, přejmenovaného na T-32, tedy mohl pokračovat. Čekala ho krušná cesta, protože předsedou komise pro posouzení způsobilosti obou typů byl později jmenován právě Kulik.
V roce 1939 bylo provedeno vyhodnocení obou strojů. Kulik udělal všechno možné, aby zdůraznil závady u prototypu T-32 a zároveň banalizoval podobné závady u stroje A-20. Pod jeho tlakem se komise klonila k odmítnutí stroje, nakonec však pod dojmem postřelovacích zkoušek, z nichž T-32 vyšel lépe, stroj neodmítla. Postavit se proti maršálovi se však neodvážila a rozhodnutí, který typ dostane přednost, odložila. Vrchní velení nějakou dobu váhalo, nakonec však při zvážení mnohem většího potenciálu dalšího vývoje u typu T-32 se rozhodlo doporučit jej do sériové výroby v poněkud upravené variantě, která byla posléze pojmenována T-34.
V porovnání s jinými typy středních tanků dosahoval T-34 velmi příznivou hodnotu měrného tlaku 0,64 kg/cm2, což mělo vliv na jízdní vlastnosti a manévrovatelnost v obtížném terénu. Kvalita pancéřování tanku, jehož zpracování bylo spíše hrubé, byla vyšší než u srovnatelných zahraničních strojů. Největší slabinou tanku bylo ergonomické řešení věže, které znesnadňovalo úkoly potřebné k ovládání věže a ke střelbě. Neomezenému výhledu z věžového průlezu bránil veliteli T-34 těžkopádný poklop, otevíraný dopředu. V zadní části věže byl nešťastně řešený zadní převis, který směroval dopadající střely přímo na zranitelné ložisko věže, nebo pod nějž německá protitanková pěchota kladla v boji talířové miny. Věž se původně vyráběla ze svařovaných válcovaných ocelových plátů, ovšem později se více používala věž litá.
Nízká silueta vozidla byla spíše výhodou, ovšem na druhou stranu znamenala omezení rozsahu úhlů náměru kanónu a spřaženého kulometu. T-34 z roku 1940 byl vyzbrojen krátkým kanónem L-11 vzor 1938 ráže 76,2 mm, od roku 1941 se do něj začal montovat kanón F-34 stejné ráže, avšak s vyšší počáteční rychlostí, což bylo z hlediska dostřelu a průbojnosti velkou výhodou. Kulometčík, který byl zároveň radistou, měl k dispozici kulomet DT ráže 7,62 mm v kulovém loži. Počátkem války byly radiostanicemi vybaveny pouze tanky velitelů rot, avšak postupem času se začal jejich počet zvyšovat. Členové osádky uvnitř tanku se spolu dorozumívali pomocí vnitřního hovorového zařízení. První modely tanku byly obvykle vybaveny motorem Mikulin M-17 z tanků série BT, který byl licenčním motorem BMW VI. Stroje vyrobené po roce 1940 už byly opatřeny dvanáctiválcovým vznětovým motorem V-2 o výkonu 493 koní. Naftový motor si cenili sovětští tankisté také pro to, že nafta při zásahu stroje nevzplála a nevybuchla tak snadno, jako u strojů protivníka, poháněných benzínem. Převodovka byla původně čtyřstupňová. Tank se řídil pomocí dvou řídicích pák, řadicí pákou, pedálem spojky a brzdovým pedálem. Jeho ovládání bylo namáhavé i kvůli nepřítomnosti posilovače řízení. Řidiči měli po ruce kladivo, které poměrně často potřebovali k poklepání páky, za kterou měli vzít. Přes tyto nedostatky byl tank i samotnými osádkami oblíbený pro svou jednoduchost a nenáročnost. Mnohé opravy se daly udělat doslova „na koleně,“ což bylo v drsných podmínkách východní fronty velkou výhodou. Sladěním nejdůležitějších kritérií, kterými byla výzbroj, pancéřování a pohyblivost, předčil jakýkoliv tehdy vyráběný tank.
První verze tanku byly vyzbrojeny kanóny ráže 76 mm, označují se tedy jako T-34/76. Šlo o poněkud různorodou skupinu s mnoha rozličnými úpravami a odlišnostmi pokud šlo o výrobní technologii. Jeho největší výhodou však byla jednoduchá konstrukce, která Sovětům umožňovala stavět jej v takřka neomezených počtech. T-34 ve své první verzi však měl i svou velkou konstrukční chybu. Tou byla bojová věž, která sice při čelním pohledu perfektně ladila s šikmými liniemi bočního pancéřování korby, byla však příliš malá, takže dovnitř se kromě kanónu F-34 vešel jen střelec a velitel, ale nabíječ už nikoliv. Zejména v divokých přestřelkách s německými tanky to znamenalo obrovskou nevýhodu, protože velitel musel kromě navádění řidiče a střelce ještě nabíjet dělo, jehož zásoba střeliva se převážně nacházela pod podlahou věže, kterou bylo nutno předtím odstranit…Ve stísněných podmínkách uvnitř to byl takřka nadlidský úkol, ztížený navíc potřebou neustálé ostražitosti.Kanón F-34 měl totiž poměrně veliký zákluz, na což doplatilo mnoho ruských tankových velitelů svými životy. Sovětům se tento problém podařilo částečně vyřešit variantou T-34/76D s novou šestihrannou věží s větším vnitřním prostorem; avšak stále dvoumístnou. Od konce roku 1943 byl pak T-34/76 postupně nahrazován verzí T-34/85 s novou, třímístnou věží vybavenou kanónem ZiS-3-53 ráže 85 mm, se kterým dokázal, na rozdíl od svého předchůdce, prorazit čelní pancíř německých těžkých tanků Tiger I a Panther, které T-34/76 vysoce překonávaly. T-34/85 představoval přiměřenou odpověď, byť otázka poměru sil mezi ním a jeho výše zmíněnými protivníky je dodnes zdrojem vášnivých polemik odborníků i obdivovatelů obou typů.
T-34-85
Poté, co se v boji roku 1942 objevily vylepšené německé tanky Panzer IV s dlouhým 75mm kanónem, byl zahájen projekt zcela nového sovětského tanku, jehož cílem bylo zvýšit pancéřovou ochranu a zároveň přidat moderní prvky jako torzní tyče a tříčlennou věž. Tento nový typ T-43 měl být univerzálním tankem, který by nahradil T-34 i těžký tank KV-1. Pancéřování prototypu T-43, přestože bylo těžší, stále nebylo proti německým 88 mm dostatečné, zatímco jeho pohyblivost byla horší než u T-34. Ačkoli T-43 sdílel více než 70% svých komponent s T-34, při výrobě by stále vyžadoval výrazné zpomalení výroby. V důsledku toho byl vývoj T-43 zrušen.
Nejen, že měly německé tanky postupně lepší výzbroj, ale také pancéřování. Poté co se sovětským jednotkám podařilo ukořistit Tiger I a provést s ním zkoušky, bylo neoddiskutovatelné, že je třeba zlepšit technické parametry tanku T-34 a to jak zesílením výzbroje, tak po stránce pasivní ochrany. Sověti našli celkem brzy poměrně jednoduché a technicky nenáročné řešení, když na podvozek stávajícího tanku T-34/76 posadili upravenou věž z těžkého tanku KV-85.[26] Koncem roku 1943 bylo vyrobeno prvních 300 ks tanků T-34/85. Jeho výzbrojí byl kanón D5-T, který byl používán v tancích IS-1, KV-85 a samohybných dělech SU-85. Vzhledem k problémům s dodávkami těchto kanónů byly od března 1944 montovány do tanků T-34 kanóny S-53 a od léta ZIS S-53 (L/53), oboje ráže 85 mm. Vedlejší výzbrojí tanku byly dva kulomety DT ráže 7,62 mm, z toho jeden ve věži, druhý v čele korby. K pohonu sloužil vznětový motor V-2-34 o výkonu 500 HP. Podvozek sestával na každé straně z napínacího kola vpředu, hnacího vzadu a pěti velkých pojezdových kol, které byly uloženy na vlečených ramenech. V roce 1944 bylo vyrobeno 10 647 kusů a roku 1945 12 551 kusů T-34/85.
Od druhé poloviny roku 1943 začaly na frontu proudit nové tanky i samohybná děla, jež měly zajistit výraznou převahu nad německou technikou. Páteří vojsk a nejrozšířenějším typem tanku stále zůstával tank T-34. Ideální představou sovětských velitelů bylo, že při útočném boji pojedou tanky T-34 za první vlnou těžkých tanků KV a IS. Další vlny tanků měly pronikat do postavení nepřítele a rozvíjet vytvořené průlomy. Při obranném boji měly zůstávat tanky za pěchotou, připravené ke střetu s německými tanky, kterým se podařilo proniknout sovětskými liniemi. V obraně měly spolupracovat T-34 se samohybnými kanóny SU-85, SU-100 a SU-122 a vytvářet hloubkovou obranu. Roku 1943 též došlo k zásadnímu zlepšení výcviku posádek sovětských tanků, zdokonalila se jejich součinnost s ostatními druhy vojsk, taktika a organizace v boji, takže došlo k jejich postupnému vyrovnání s německými tankisty.
V letech 1944 a 1945 vysílali Sověti do útočných operací mohutné tankové armády. Na úseku fronty jeden a půl kilometru dokázali soustředit přes 200 tanků. Na jaře a na podzim 1944 Němci ustupovali rozbahněným územím, na kterém se dokázaly pohybovat pouze tanky T-34. Tyto manévrovací schopnosti spolu se stále větší kvantitativní převahou sovětských tanků měly za následek poměrně rychlý postup vojsk i v nepříznivých klimatických podmínkách. Jestliže v roce 1941 na jeden zničený německý tank připadalo šest až sedm sovětských, tak ke konci roku 1944 byl tento poměr jedna ku jedné. Výroba tanků T-34 se 76mm kanónem definitivně skončila roku 1944, a od té doby se vyráběl pouze s kanónem ráže 85 mm. Kromě klasického tanku Sověti produkovali T-34 v různých variantách, jako byl plamenometný, mostní, odminovací a vyprošťovací. Tank T-34 svedl ještě mnoho bitev, než dorazil do Berlína, a stal se nejvýraznějším symbolem vítězství komunistického Sovětského svazu nad nacistickým Německem.
Věrný detailům v měřítku 1:16
S hmotností kolem pět kilogramů je T-34/85 zelená kamufláž ideální pro náročného zákazníka. V profesionální edici se vyznačuje vynikající kvalitou barvy airbrush, technologií desek plošných spojů 2,4 GHz a novým reproduktorem. Tento model má vynikající jízdní vlastnosti, širokou škálu funkcí a realistický zvuk. Vysoce kvalitní pásy, hnací a vodicí kola s válečky, stejně jako spodní část trupu a bojová věž jsou vyrobeny z kovu. Mnoho malých dílů a různých samolepek dokonale završuje repliku věrného měřítka.
Ovládání a funkce
Výkonný model tanku má RC ovládání 2,4 GHz. Vozidlo je vybaveno IR bitevním systémem, takže jsou možné bitvy s vozidly ze stejné série. Motory s optimalizovaným točivým momentem dodávají modelu T-34/85 zelená kamufláž přesnou a plynulou jízdu. Kovové převody s robustními převody a vylepšeným převodem zajišťují větší výkon. Díky proporcionálnímu ovládání se můžete s tankem přiblížit velmi pomalu a plynule zvyšovat rychlost. T-34/85 zelená kamufláž se pohybuje dopředu a dozadu, také s otočením doleva a doprava. Lze jej také na místě otočit doleva nebo doprava. Můžete zvednout a spustit dělo a otočit věž o 360 stupňů. Realistický zážitek završují různé zvuky motoru, zpětný zákluz hlavně, záblesk hlavně a kouř z výfuku.
Obsah balení a technické parametry/funkce
- RC T-34/85 zelená kamufláž IR, profesionální vydání Torro v měřítku 1:16
- Dřevěná bedna Torro pro přepravu a skladování
- Hmotnost: cca 4,2 kg
- 360 ° otáčení věže
- Dálkové ovládání 2,4 GHz
- Kovová převodovka s převodovým poměrem 1:4
- NiMH sada 7,2V
- Nabíječka 220V/7,2 V, nabíjí 400 mAh
- Generátor kouře a zvukový modul
- Kouřová kapalina
- IR bitevní systém
- zpětný zákluz hlavně
- záblesk hlavně
- drobné díly, sada příslušenství, obtisky
Technické vybavení
- Barva: UN
- Bojová funkce:IR
- Řetězy: kovové
- Válečky: kovové
- Odpružení: Zavěšení na torzní tyč
- Otočný prsten věže:360°
- Věž: kovová
- Spodní vana: kovová
- Převodovka: ocelová převodovka
- Měřítko:1/16
- Edice: Torro Pro-Edition
- Provedení: RTR model
- Řádící a pojezdová kola: kovové
- Torzní ramena: kovová
Varování:
- Používejte pouze pod přímým dohledem dospělých.
- Doporučení pro věk: 14+
- Není vhodné pro děti do 36 měsíců věku.
- Nebezpečí udušení v důsledku malých dílů
Doporučené příslušenství
![]() | TOR3818844 Název zboží: IR systémový bojový přijímač 2. generace Cena: 339,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) |
Náhradní díly
![]() | L71145 Název zboží: Hyper Pack 5000 - 7.2V - 6 článkový NiMH Stickpack Cena: 1149,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 70A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | N99295 Název zboží: Team pack 5000mAh 7.2V NiMH StickPack Cena: 1149,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 70A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | L71140 Název zboží: Hyper Pack 4600 - 7.2V - 6 článkový NiMH Stickpack Cena: 959,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 60A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | N99290 Název zboží: Power pack 4600mAh 7.2V NiMH StickPack Cena: 959,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 60A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | L71135 Název zboží: Hyper Pack 4200 - 7.2V - 6 článkový NiMH Stickpack Cena: 859,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 60A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | N99285 Název zboží: Power pack 4200mAh 7.2V NiMH StickPack Cena: 859,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 60A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | N99280 Název zboží: Power pack 4000mAh 7.2V NiMH StickPack Cena: 779,00 ![]() Dostupnost: nedostupné Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 60A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | L71125 Název zboží: Power Pack 3600 - 7.2V - 6 článkový NiMH Stickpack Cena: 689,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 55A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | N99275 Název zboží: Power pack 3600mAh 7.2V NiMH StickPack Cena: 689,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 55A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | L71120 Název zboží: Power Pack 3300 - 7.2V - 6 článkový NiMH Stickpack Cena: 639,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 50A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | L71115 Název zboží: Power Pack 3000 - 7.2V - 6 článkový NiMH Stickpack Cena: 519,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 50A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | N99265 Název zboží: Power pack 3000mAh 7.2V NiMH StickPack Cena: 519,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 50A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | L71110 Název zboží: Power Pack 2200 - 7.2V - 6 článkový NiMH Stickpack Cena: 439,00 ![]() Dostupnost: nedostupné Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 45A, Konektor: TAMIYA GOLD |
![]() | N99260 Název zboží: Sport pack 2200mAh 7.2V NiMH StickPack Cena: 439,00 ![]() Dostupnost: skladem u dodavatele (expedice do 48 hodin) Rozměry: 135x45x23mm, váha: 260g, Vybíjecí max. proud 45A, Konektor: TAMIYA GOLD |